Е, как ще действаме?
Докато Албърт е затворен, ще чакаме Мики да намери жертва.
Обърнете на 15-та страница.
Новите ни жертви.
Карлтън Ууд и Хари Фийлдинг.
Две е по-добре от едно.
Какво е "ПИС"? - Право на интелектуална собственост.
Ууд и Фийлдинг ръководят компания, наречена "Ситипрайм Асошиейтс".
Занимават се с интелектуална собственост.
Търговски марки, патенти, такива неща.
Обикновено високотехнологични неща.
Защо те? - Кое е най-важното в една жертва?
Парите.
Алчността. - Точно.
Можем да кажем, че тънат в разкош, но за сметка на други хора.
Преди шест месеца,
Пол Фауър, собственик на малък семеен бизнес,
разговарял с тях за прототип на нова охранителна система.
В крайна сметка, патентът бил издаден, но на друга охранителна компания.
И познайте какво?
Тази компания е собственост на "Ситипрайм Асошиейтс".
Крадливи копелета. - Разправията стигнала до съда,
но малката семейна фирма срещу правния отдел на Ууд и Фийлдинг...
Нямали са шанс.
Затова се е самоубил? - Оставил е жена и четири деца.
Вечерта на погребението на Пол Фауър
открих Ууд и Фийлдинг в частния им клуб да пият шампанско.
Така че получават моя вот. - Моя също.
Значи сме единодушни.
Е, какво мислиш за новите ни попълнения?
Тя има ум като бръснач.
А и изглежда добре, което никога не вреди.
Малкият е умен, но не бих го нарекъл измамник все още.
И познай какво - иска да стане актьор.
Ема се опитва да спести достатъчно, за да го изпрати в актьорско училище.
Мислех си, че трябва да започнем с нещо по-лесно.
Нека си стъпят на краката. - Какво му е забавното на това?
Ще ги хвърлиш направо в дълбокото, нали?
Да. - Чудесно.
И когато всичко се обърка, ще се присъединим към Албърт в затвора.
Аш, всичко ще е наред. Готови са. Затова са тук.
Знаеш ли, че като деца са работи като наемници,
обикаляйки от къща на къща, доколкото разбрах.
Избягали са, когато тя е била на 14, а той на 9.
От тогава са на улицата. Знаеш ли какво?
Може би си открил някого, който мрази системата колкото и ти.
Трябва да разберем как действат, за да можем да се доберем до тях.
Офисите на "Ситипрайм" се намират на улица "Чембърлейн". Отиди там.
Намери най-близкия бар в района и небрежно поговори с хората.
Разбери дали познават Ууд и Фийлдинг.
Разбери каквото можеш за тях, ясно? - Какво по-точно?
Лични детайли. Какво пият, какви жени харесват, какво спортуват,
дали са гласували за Кен или Борис, каква зодия са.
Ясно.
Върни се до няколко часа.
Какво искаш да направя аз?
Мислех да изиграем вътрешните хора. - Добре.
Може ли да те попитам нещо? - Разбира се.
Наистина мразиш тези двамата, нали?
Ненавиждам това, което символизират. - Винаги ли се обвързваш емоционално?
Ако не го правя, значи е само за пари. - И това е лошо?
Според мен? Да.
И така, този дизайн ще превърне "Спайдър Уеб" в новия пазарен лидер.
Готови сме за вашите въпроси.
Имам един въпрос. Относно методите ви за набиране на персонал.
Моля? - Просто се чудех.
Идиоти ли търсите или просто вземате най-тъпите хора и ги правите такива?
Не? Нито дума? Нищо?
Поискахме кампания, която ще изстреля този продукт на международната сцена,
а вие идвате тук и ни пробутвате рисунка на шибана паяжина?
Вече има какво да каже... Млъквай! Аз говоря!
Млъкни!
Продуктът се казва "Спайдър Уеб" и се надявахме на малко въображение.
Ами всъщност... - О, за бога, млъкни!
Ако продуктът се казваше "Адварк", щях да очаквам малко повече
за моите 50 хиляди от рисунка на шибан мравояд!
Схванахте ли?
Сега се разкарайте!
ВЪН!
Мърдайте! Изхвърчайте оттук! Вън!
Извинете. - Боже! Благодаря.
Няма проблем. - Как се казваш?
Ник. - Стийв.
Вземи си стол и сядай.
Изглежда доста внушително.
Изглежда, че Ууд е бизнес стратегът, а Фийлдинг - техничарят.
Чудя се как ли се справя Шон?
Хубаво е, нали, момчета?
Трябваше вече да се е върнал.
Ще дойде.
Върнах се!
Шон? Шон?
Съжалявам, че закъснях. Едвам се измъкнах.
Трябваше да пия шампанско, текила
и от онова зелено нещо, което не искаха да назоват.
Научи ли нещо между питиетата? - Да.
Всичко е тук, г-н Брикс.
Нямаш представа колко притеснително е това.
Добре. Карлтън Ууд и Хари Фийлдинг.
Карлтън е учил корпоративно право. Създава "Ситипрайм" преди 4 години.
Хари е учил наука и инженерство. Запознали се преди година и половина.
Май няма да успеем да измъкнем нищо от него.
И двамата са абсолютни снобари.
Безскрупулни индивиди, най-вече един към друг.
Сега разполагаме с продукт, но нямаме пиар кампания.
Ти си този, който ги нарече идиоти, и ги изхвърли.
Такъв задник си! - Това, което правят, е много хитро.
Значи главният им бизнес е регистрация и защита на интелектуална собственост?
Да, но е само фасада. - За какво?
През последните 18 месеца са регистрирали 9 по-малки компании.
Не можем да бъдем сигурни, но всяка от тези компании
изглежда е създадена на базата на един единствен продукт.
Обясни.
Всички са регистрирани, пускат един продукт и след това биват продадени.
Значи крадат нова технология с помощта на "Ситипрайм",
създават компания, която да я разработи, а после я продават?
Именно. - А компанията на Пол Фауър?
Доколкото разбрах, Фауър им е дал прототипа на защитното си устройство.
Създадено е да се прикрепя към картини и уникални творби на изкуството,
за да ги предпази от кражба.
Сключили договор за придобиване на патент, но се свързали с Фауър
след няколко седмици и го осведомили, че идеята вече била регистрирана от
подобен продукт, наречен "Спайдър Уеб".
Очевидно са две безскрупулни копелета, търсещи лесни пари.
Как ще се доберем до тях?
Най-бързият начин би бил да изобретим нещо, което искат да присвоят.
Не. Това ще ни постави в техни води и ще им даде предимство.
Трябва ни предимство.
Шон! - Какво друго разбра за тях?
За кого? - Ууд и Фийлдинг.
Същински контета. Обичат жени, питиета и бързи коли.
Детайли, Шон!
Хари пие кафето си чисто, фен е на Арсенал
и набутва половината от всичкия колумбийски наркотик в носа си.
Леко досаден.
Карлтън е мозъкът. Пие енергийни напитки,
смята футбола за лигав, харесва естествени брюнетки
и току-що е пробягал лондонския маратон за 2 часа и 37 минути.
Имаше нещо за охранителна компания, в която участват,
и която пуска удивителен нов продукт "Спайдър нещо си"...
Уеб? - Точно. "Спайдър Уеб".
Нещо за ценни творби, музеи... такива работи.
Развълнувани са за пускането, но е отложено,
защото са изхвърлили пиар компанията си.
Карлтън играе бадмингтон всяка сряда, левичар е.
После ходи на масаж, харесва Майкъл Бъбъл и е гласувал за Борис.
Хари е бил ограбен преди 3 месеца и се е захванал с бойни изкуства.
И той е гласувал за Борис и е фен на Мика.
Всеки, с когото говорих, го мрази.
А барманът в местния бар плюе в питиетата им!
Имаме си стратегия - пиар.
Едва не провали всичко! - Мисля, че се справих добре.
Шон, ти припадна!
Изпрати ме, за да ме вбеси. - Не! Изпрати те да разузнаеш.
Трябва да действаш по-разумно. - Ти си умницата.
Ти си умната, а аз - красивият.
Сериозна съм! - Знам.
Може би вие тримата ще сте по-добре без мен.
Не! - Хайде, сестричке.
Беше добре, когато бяхме само двамата и се преструвах на твое гадже
или асистент, или прибирах портмонета. Тези момчета са много над класата ми.
По-добри са и от мен, но можем да се научим.
Ти заслужаваш всичко това, а аз само ще ти се пречкам.
Не, не. Ще го направим заедно, както винаги досега.
Просто... - Да бъда разумен...
Наистина го искаш, нали? - Да.
Ще се държа добре. Обещавам.
Еди, запознай се с Ема и Шон. Ще ги виждаш често занапред.
Радвам се да се запознаем.
Значи и вие сте измамници? - Еди е почетен член на екипа.
Да. Така че не се опитвайте да ме преметнете. Твърде съм умен.
Ще се постараем, Еди. - Чудесно. Какво да ви донеса?
Четири бири. - Три бири и силно чисто кафе.
Извинете. Не сте казали нито дума.
За какво?
Новия декор.
Реших да опитам със смесица между...
Арт Деко и съвременен романтизъм, с лек намек за Мароко.
Следя онова шоу за дизайн по телевизията.
Даде ми доста добри идеи. - Прекрасно е.
Все още продаваш бира, нали? - Разбира се.
Нека първо да я пробваме, а?
Пускането на "Спайдър Уеб" е това, което ги вълнува, и ще го използваме.
Шон, спомена, че са изритали пиар агенцията си.
Така ми казаха.
Знаем, че ходят в бар "Алиби" всяка вечер след работа.
Използвай контактите, които завърза, за да ни представиш.
Разкажи им за гениална пиар агентка, с която имаш среща там по-късно.
Предполагам, че това ще съм аз?
Виждала ли си някога Аш в рокля? Не е красива гледка.
Имам страхотни крака, но горната ми половина куца.
Значи се преструваме, че сме от тази агенция и им подхвърляме някоя идея?
Нещо подобно. - Ще бъде трудно да ги привлечем.
По-вероятно е да говорят с нас, ако имаме доказана репутация.
Значи ще създадем собствена марка. - Как?
Самовнушение. - Какво е това?
Не мисли за слон! Не мисли за слон!
Ако използват един и същи маршрут от работа до бара всяка вечер, тогава...
Какво ти хрумва? - Слон.
Самовнушение! Трябва да създадем собствена марка.
Хайде де, наистина. Какво мислите?
Много е хубаво, Еди.
Мислите ли, че е в стил "Ню Лондон"?
Несъмнено. - Нима? Мик, какво мислиш?
Да. Мисля, че си се справил чудесно.
Мислех си да предлагам и храна. Там са истинските пари.
Ще продължа темата. Нещо като... изтока среща запада.
Мога да предлагам наденички и юфка или свинско в сладко-кисел сос и чипс.
Гениално. - Вдъхновяващо. Брилянтно.
Много ви благодаря.
Не е никак лошо име за пиар агенция
Здравейте. Бихте ли ме свързали с "Ню Лондон Медия", моля?
Шон, знаеш ли какво да правиш? - Аз съм финансов мениджър,
който има среща с шефа на пиар агенция и неговата креативна агентка,
които ще промотират финансовите ми услуги на международния пазар.
Като влезем, ни представи, и ние ще свършим останалото.
Ето там!
Право към бара, като по часовник. - Чудесно.
Стигат ли ти 15 минути?
Нека са 45. - Добре.
И Шон... - Да, знам. Само портокалов сок.
Хубави цици.
Жалко за физиономията.
Искам да ви запозная с двама мениджъри от нашумяла пиар агенция.
Я виж! Ето ги и тях.
Бъди разумен. Бъди разумен!
Хей, Стийв! - Ник!
Как я караш? - Хари, Карлтън, запознайте се с Ник,
мой добър приятел. - Хари, Карлтън, приятно ми е.
Шотове!
За мен може ли един сок?
Знаеш ли, това е по-забавно, отколкото си мислех.
Да, така е. - Не се тревожи за Шон. Ще се справи.
Не се и съмнявам.
Късата коса ти отива. - Ужасно сърби.
Без жертви нищо не се постига.
Нима? Защото не виждам какво се жертваш ти.
Защото нямаш идея колко глупаво ще изглеждам с перука.
Ще е забавно. - Убеден съм.
Сигурно е странно за теб да работиш с нов човек.
Искрено мога да кажа, че е удоволствие.
Благодаря.
Дори толкова, че си мислех...
че когато това приключи, можем да се опознаем по-добре.
Може би на вечеря?
Може да е от полза при съвместната ни работа.
Има логика, ако е само това...
Работа. - Ами ако не е?
Истината е... че не излизам с мъже.
Не, не! Не съм лесбийка.
Просто се занимавам с улични измами, откакто станах на 14.
Мъжете нямат особено добро мнение за мен.
Е... ако не попиташ, няма да се наложи да кажа "не".
Радвам се, че изяснихме въпроса толкова бързо.
Наистина? - Наистина.
Време е да поработим.
Сис... - Сис?
Сесилия. Сесилия Крауфорд. Имахме уговорка за среща.
О, да, вие сте... пиар агентите.
Той ни разказа за вас. - Преди да припадне.
Хайде, Сис, губим си времето.
Почакайте. От коя компания сте? - "Ню Лондон Медия"
Чувал съм за тях. - Вие сте доста голяма агенция, нали?
Най-добрите сме в бранша, ако това имахте предвид.
Защо не се присъедините за по питие? - Ще му повикам такси.
Добра идея.
Обичам те.
Истината е, че ние търсим добра пиар агенция,
така че можем да работим заедно.
Срамота е, да сте дошли напразно, след като другата ви среща пропадна.
Едно питие. - Добре.
Чудесно.
Струва ми се, че ако това устройство е напълно защитено от провал...
Каквото е.
Трябва ви трик, който да го докаже. - Слушам.
Ще е по-добре да подпишем договор, преди да продължим този разговор.
Не бъди сноб. - Да, не бъди сноб.
Просто си приказваме. Мислех, че тя е креативният гений.
Така е. И е много скъпа.
Добре, добре. Виж какво ще ти кажа.
Приеми това за предварителен договор.
"Аз... обещавам... да подпиша... твоя договор,
ако ти... спреш... да се държиш... като сноб."
Не се дръж като сноб.
Ако ви хрумне идея, която можем да използваме,
ще подпишем договор, за да сте сигурни, че ще получите парите си.
Имам ли думата ти?
Абсолютно. - Сис?
Предполагам, че няма да навреди да споделя няколко идеи.
Никак даже.
Спомена нещо за някакъв трик.
Можете ли да гарантирате, че това устройство е надеждно?
Сто процента.
Хари е техническият ми експерт. Щом казва, че е надеждно, значи е така.
Дълготрайна инвестиция ли търсите или бърза продажба?
Има ли значение? - Разбира се, че има значение.
Бърза продажба.
Тогава ви трябва набиващ се маркетинг, нещо, което ще привлече вестниците.
Така че...
Няма да застраховате онова, което "Спайдър Уеб" ще пази от кражба.
Моля? Това е абсурдно. Няма начин да го направим.
Не, напълно е гарантирано.
Не само това, а бъдещите ви клиенти ще спестят цяло състояние от застраховки.
Ще се редят на опашка. - Липсата на застраховка означава...
Можете да застраховате срещу щета, но не и кражба.
Или е непробиваема система, или не е.
Знам, че галерия "Лондон" ще изложи картини на Айзък Мур.
Ще е страхотен пиар, ако успеете да го уредите.
Брилянтно. - Какво?
Гениално. - Определено ще вдигне шум.
Несъмнено. Много си добра!
Така е.
Да приема ли, че сте заинтересовани да използвате идеята на Сесилия?
Да. Брилянтна е. - Тогава ще подготвя договора.
Договора? - Да, задължително.
Отлично. Ще поддържаме връзка.
Получи се добре, че нашият приятел не издържа на пиенето. Наздраве.
Странно. Мога да се закълна, че Ник ми спомена, че е въздържател.
Да. Зачудих се каква е работата с портокаловия сок и го "подправих".
Всъщност беше леко чудат.
Нима? - Да бъдем честни.
Ако не пиеш, какво по дяволите търсиш в бар?
Значи си падаш по пиенето?
Ами да. - Е, защо да не...
отпразнуваме партньорството си подобаващо?
Със състезание по пиене. - Сесилия.
Да, добре. Съгласни сме.
Не. Само ти и аз.
Хайде, Фийлдинг, не ни излагай. Тя е жена! Съжалявам, не се обиждай.
О, не, няма.
Мислех, че имаме друга среща. - Само едно питие.
Да започваме!
Още едно!
Срамота. Мислех, че ще се представи по-добре.
Никога не е можел да пие. - Ще се видим много скоро.
Хари, ти си позор!
Ема, това беше ли необходимо? - Да. Получи си заслуженото.
Може би третата бутилка беше грешка.
Или втората? - За одеве...
Онова за вечерята.
Може би... - Обсъдихме го и беше права.
Не трябва да смесваме работата с удоволствие.
Такси! - Точно това щях да кажа и аз.
Къде е Шон? - Хайде.
Ема, нека аз поговоря с него.
Ако си дошъл да ми изнасяш лекция, не съм заинтересован.
Не възнамерявам.
Благодаря, Еди.
Помня, когато Албърт ме прати на първата ми задача. Сериозна работа.
Играеше американски конгресмен на име Уолтър Каплан. Аз бях негов асистент.
Задачата ми беше да посрещна жертвата и да я отведа до хотела на Албърт.
Посрещнах го точно навреме и го отведох в... грешен хотел,
където се натъкна на стар познат, който го убеди да не инвестира.
Какво каза Албърт? - Каза: "Всичко е в детайлите, хлапе."
Беше щастлив, защото знаеше, че съм научил урок.
Беше урок, който никога не забравих.
И от тогава насам проверявам всичко по два пъти.
Два пъти.
Какво се опитваш да ми кажеш? Да се науча да не се напивам?
Не, мисля, че трябва да постъпиш като Албърт.
Когато нещата не вървят по план, отърсваш се и продължаваш напред.
Или може би признаваш, че не си достоен и продължаваш.
Би могъл да го направиш.
Но нещото при измамниците... поне при истинските измамници е,
че те никога не знаят кога са победени.
Въпросът не е "Заслужавам ли го?" или "Трябва ли да продължа?".
Въпросът е "Искам ли да бъда измамник?"
Много ви благодаря, че сте заедно с нас при стартирането на продукта.
Решихме да е днес, за да съвпадне с новата изложба в галерия "Лондон".
Да? - Ще използвате ли мрежата тук?
Хари!
Мрежата е прикрепена към картината на Айзък Мур "Зимно езеро".
След наскорошните кражби в Торонто и Берлин,
можем да гарантираме на 100%, че същото няма да се случи и тук.
Твърдите, че не може да бъде открадната?
Абсолютно. Физически е невъзможно.
Точно заради това мрежата ще се използва в галериите по цял свят.
Няма нужда от застраховка от кражба, просто защото не може да се случи.
Така ще спестим на галериите милиони паундове от застраховки.
Благодаря ви, че зададохте точните въпроси.
Ето ги и жизненото дуо. Е, изглежда мина доста добре.
Така е, нали?
Значи номерът със застраховката проработи.
Перфектно. - Бях сигурна.
Сключихте ли сделка с галерия "Лондон"?
Липсата на застраховка проработи. - Отлично.
Донесох договора. - Договор за какво?
За да използвате нашите услуги. - Ние няма да го правим.
Моля? - Вече не ни трябвате.
Продуктът вече стартира. - Но вие използвахте нашата идея.
Всъщност мисля, че беше моя. - Моля?
Да, почти съм убеден, че аз бях пръв. - Знаете, че това не е вярно.
Хари? - Трудно е да се каже.
Пиехме, обсъждахме идеи... Не! Почакайте...
Да! Убеден съм, че Карлтън го спомена пръв.
Видяхте ли? - Ще ви съдим.
Очаквам го с нетърпение.
Не забравяйте да донесете всичките си доказателства, писма, скици...
Мамка му! Нямате такива, нали?
На съдията ще му хареса. - С кое име го подписа?
Не помня. - Май беше г-н Сноб.
Да. Май беше така.
Е? Как мина? - Отказаха да подпишат договора.
Използваха идеята, без да платят? - Да.
Е, г-н Брикс, тъкмо когато започвах да си мисля, че сте свръхчовеци.
Да знам, че сте се издънили така, ме кара да не се чувствам като издънка.
Радвам се, че самочувствието ти се подобрява.
Пропускам нещо, нали?
За да пречупиш волята на човек, трябва да откриеш онова,
което цени най-много и да го заплашиш.
Току-що представиха новото си устройство на света на изкуството.
Нещо, в което вярват толкова силно, че решиха да използват ефектна реклама.
Картината на Айзък Мур "Зимно езеро". Не са я застраховали за кражба.
Но това беше твоя идея. - Точно.
Виж, ще трябва да ми го обясниш.
Защо ще минем през всичко това, за да се уверим, че няма да я застраховат?
За да я задигнем. - Ура!
Добре.
Ще трябва сами да осигурят парите. - А това ще ги разори.
Значи това е била идеята? Да ги насадите?
Ами защитният механизъм? Би трябвало да е непробиваем.
Така е, но Аш работи по въпроса. - Как върви?
Работя по въпроса.
Можеш да го разбиеш, нали? - Да, да, разбира се.
Ще бъде наистина глупаво, нали?
Да свършите цялата работа и да не можете да откраднете картината.
Не се тревожи. Аш може да се справи с всичко.
Успях!
Не, не, не, не, не, не.
Хайде, ставайте!
Е?
Теоретично, всяка аларма, произвеждана някога, може да се деактивира,
защото някъде има входна точка и ако се добереш до нея,
можеш да я деактивираш.
Системата за сигурност "Спайдър Уеб" е като мрежа. Нещо като това.
Това моят чорапогащник ли е?
Съжалявам, трябваше ми за онагледяване.
Миниатюрни чипове са вградени в мрежата,
която е неизменно прикрепена към гърба на платното.
Неизменно? - Затова е толкова гениално.
Зашита е за самото платно.
Ако картината се помести дори на милиметър, алармата се активира.
Според спецификацията на техния сайт, веднага щом се долови движение,
се изпраща сигнал не само до локалната аларма и полицейския участък,
но и към всички врати, които се заключват автоматично.
Мрежата не може да се премахне, защото е вплетена в платното.
Не можеш да я заобиколиш, защото не можеш да стигнеш до нея,
без да преместиш платното.
Което не може да се направи, защото алармата ще се задейства.
Значи ще го заглушим отвън? - Не, не. Помислили са и за това.
Мрежата има сензор, който засича кога някой се опита да блокира сигнала.
Звучи трудно.
Не съм виждал нещо подобно през целия си живот.
Е, какво е решението?
Няма такова. - Какво?
Точно такава е, каквато я описват - непробиваема.
Аш... - Съжалявам. Опитах всичко.
Истината е, че е невъзможно.
Значи всичко беше напразно.
Вината не е твоя, Аш.
Не смяташ, че ще скочи, нали? - Не, но мисля, че аз бих могъл.
Най-добре да го оставим насаме.
Просто ще погледна. - Шон!
Дори няма да разбере, че съм там.
Реших да проверя дали си добре.
Какво ще правим сега? - Ще се оттеглим.
Ще ги оставим да победят? - Чу какво каза. Непробиваемо е.
Но ти ми каза, че истинските измамници не се предават.
Че никога не знаят кога са победени.
Да се разкарам ли? - Май ще е по-добре.
Е? - Поговорихме си.
И? - Беше прав.
Най-добре да го оставим.
Аш, можеш ли да ни вкараш в галерията?
Мога да ви вкарам навсякъде, Мик, знаеш го.
Но не можете да измъкнете картината.
И няма нищо, което да попречи на преместването на картината?
Не, но веднага щом го направите, системата се активира.
Няма начин да я изнесете от стаята, да не говорим за сградата.
Измисли как да влезем и остави на мен да се тревожа за останалото.
Назад, назад, назад. Спри. Да, да!
Да, да, да. Отлично! Чудесно!
Беше удивителен успех. Харесвате ли последните му творби?
Ето плановете на галерията, Аш. - Чудесно.
Заслужават ли тези двамата толкова много усилия?
Не става въпрос за тях, а за това какво символизират.
Живеят в свят, в който са важни единствено парите. Нищо друго.
Затова създават система, при която печелят единствено те.
Най-добрите оцеляват.
Проблемът, когато държиш хората изцяло под влиянието си,
е, че след време някой може да скочи и да ти отхапе ръката.
Някой като теб? - Някой точно като мен.
Започвам да разбирам това, което каза, че не става въпрос само за пари.
Значи имаш напредък.
Хайде, да се залавяме за работа.
Аш, докъде сме?
Мога да ви вкарам вътре, но после всичко зависи от вас.
Добре. Тогава трябва да го направим тази нощ.
Ето как смятам да откраднем картината.
Как си, приятел? По-леко с мен, първа нощ ми е.
Без блокове, нали? - Номер седем.
Уайтхол. Къде е екипът ти? - Как мислиш? Хапват. Ще ги взема.
Ами алармата?
Само детектори за движение на третия етаж. По-интересно е на изложбения.
Ще дезактивирам главната аларма, щом се доберем до там.
Ти си същинска енциклопедия. - Нямаш ни най-малка представа.
Воала!
Тук долу.
Албърт беше прав.
Удивително е да ви видя отблизо как работите.
Ако не се върна до три часа, пратете спасителен отряд.
Гледам нещо, което започва с буквата "к".
Къща? - Не.
Кашон? - Не.
Предавам се. - Не може толкова бързо!
Защо не? - Показва липса на неотказваемост.
Неотказваемост? Това дори не е дума.
Не може да ти липсва нещо, което не съществува.
Разбира се, че е дума.
Няма я в речника.
Няма и супефантаневероудивително, но е дума.
Не точно. Песен е.
Добре, песен е.
Песен за една дума.
Не можеш да признаеш, че си сгрешил, нали?
Не мога, защото не съм.
Има дума за хора като теб. - И каква е тя?
Никоганемислещчегреши.
Как може арт галерия да произвежда толкова много боклук?
И... замръзни.
Сега да разчистим пътя.
Копче. - Не.
Курабийка. - Къде?
Не.
Готово, тръгвайте. - Разбрано.
Е, какво беше? - Крушка.
Това е ел. крушка. Трябваше да кажеш "е"!
Мамиш.
Здравей, сис. Радвам се, че си тук.
Неотказваемост дума ли е?
Побързай!
Спят като бебета.
Сигурен ли си, че ще стане? - Ами... не.
Добро утро, Браян. - Добро утро, сър.
Ейдън!
Няма я!
Охрана?
Хари, Хари!
Вкарай задника си в колата и се домъкни до там. Ясно? Чао.
Сигурно се шегуваш!
Мамка му!
Еди, приятелю, нямам думи.
Да, да. - Удивително.
Шедьовър. - Не знам. Все още не съм убеден.
Казвам ти, че екзотиката е отживелица. Това е истински хит, такава е модата.
"Aйви" наистина ли готви пържено? - Яйца, боб и чипс е специалитетът.
Нали, Мик? - Абсолютно.
Само че вие, момчета, не винаги сте били особено честни с мен.
Трудно ми е да го повярвам.
Това е много грубо, Еди. - Съжалявам, но е така.
Това е. Отказвам поръчката.
Какво? - Отказвам я в знак на протест.
Не очаквам и сметка. - Но ти я изяде!
Въпросът е принципен.
Няма да отидеш в рая.
Харесва му. Държи го под напрежение.
Е, какво мислите? Време ли е?
Да, така мисля. Да вървим?
Не!
Това е невъзможно.
Очевидно е напълно възможно понеже картината я няма!
Мамка му. - Каза, че е безопасно!
Така е! - Нима? Наистина ли?
Тогава къде, по дяволите, е картината?!
Били ли са активирани защитните врати?
Не. - Аларми?
Нищо. - Не е възможно!
Алармите и вратите се активират, ако картината се помести дори милиметър!
Очевидно не са се активирали!
Добре, почакайте. Галерията има собствена застраховка, нали така?
Да. Освен за тази картина срещу кражба. По ваш съвет.
Мамка му! - Не, не, не. Това не се случва.
Това не се случва.
Боя се, че е истина. - Съжалявам, но не можете да влизате.
Изведете ги.
Мисля, че ще искате да чуете какво ще ви кажем.
Нима? НИМА? Малко сме заети в момента!
Виждам. - Казах да ги изведете!
Добре, няма нужда.
Но няма да разберете къде е картината ви.
Почакайте.
Нима твърдите, че имате нещо общо.
Не, казвам ви, че имам много общо с това.
Добре. Слушам.
Насаме.
Трябва да се обадим на полицията! - Просто млъкни!
Дай ми 5 минути и после можеш да се обадиш на кралската кавалерия!
Дано само не ми губите времето! - Аш.
Къде е? - На сигурно място.
Защо си мислите, че няма да се обадя на полицията.
Защото картината е оценена на 3 милиона паунда, които вие двамата
сте гарантирали лично на галерията в случай, че бъде открадната.
Можете да се обадите на полицията да ни затворят, но каквото и да
се случи с нас, ще трябва да платите, ако картината не бъде намерена.
Кажете ми, ако говоря бързо. - Да не говорим, че системата ви
ще бъде пълен провал, ако това излезе наяве.
Също като вас.
Ще се наложи да намалите шампанското и хайвера.
Какво искате? - Шон.
Знаеш ли, че винаги съм предпочитал брюнетки.
Това е г-жа Фауър. Вдовицата на Пол Фауър.
Неговата компания е разработила "Спайдър Уеб", а вие сте го измамили.
Така че първо, искам да подпишете това.
Какво е? - Договор. Знам колко ги обичате.
Той гарантира на г-жа Фауър еднолична собственост върху "Спайдър Уеб".
А ако не подпишем? - Млъквай, Хари!
Как да съм сигурен, че ще ми върнете картината?
Ако не го направя, "Спайдър Уеб" ще е провал
и г-жа Фауър няма да получи нищо.
И за разлика от теб, аз няма да го позволя.
Много ти благодаря!
Карл! - Просто подпиши шибаните документи!
Къде е?
Не сме приключили напълно.
Тук са детайлите за сметката ви. - Копелета!
Колко?
500 000. - КАКВО?!
Да. Половината като жест към г-жа Фауър, а другата половина за нас.
Наречи го хонорар.
След като приключиш, имаш думата ми, че ще получиш картината.
500 000 или 3 милиона. Как си с математиката?
Как съм с математиката? Това беше добро.
Как съм с математиката?!
ЗАДНИК! ЗАДНИК!
Къде е шибаната картина?
Аш, ще ни окажеш ли честта?
Защо хората от работническата класа сте толкова буйна?
Сигурен ли си, че ще стане? - Не.
Виждате ли. За разлика от вас, аз не съм крадец.
Все още мога да се обадя на полицията! - И какво ще им кажеш?
Ще им кажа, че...
Че сте откраднали картината ми.
Също така изпратихме информация за фалшивите ви компании на
агенцията по интелектуална собственост.
Така няма да можете да измамите други.
Добре. И ние ще се включим в играта.
Ще потънем, но ще ви повлечем със себе си.
Ще разкажем на всички, че "Ню Лондон Медия"
се ръководи от банда мошеници. Няма да си намерите работа в този град!
Предполагам, че ще трябва да се примирим с това.
Ти наистина си шибан кретен!
Какво? - Не схващаш?
Започва наистина да ми харесва.
Значи вече искаш да си измамник, а?
Когато бяхме двамата, имаше много тичане и хора, които искат да ни бият.
Много ти благодаря! - И на нас ни се случва.
Можеше да бъде и по-зле. - Това, което направи, беше чудесно.
Да, така е.
Албърт каза, че си гений.
Така стоят нещата.
Истинските измамници никога не знаят кога са победени. Аз му го казах.
Ти си ми го казал? - Споменах ли тези думи или не?
Технически, да. - Тогава технически съм прав.
Мисля, че се справи много добре, Шон.
Да, като изключим, че се напи и припадна. Два пъти.
Обясних ти. - Не се тревожи, Шон.
Аш е прав. Справи се добре.
Ти също. - Благодаря.
Знаете ли какво ми харесва най-много?
Израженията на лицата им, когато разбраха, че сме ги преметнали.
И най-хубавото от всичко е, че не можеше да има по-подходящи хора.
Харесва ми да съм измамник.
По-добро е от работата, нали? - И се срещаш с ужасно интересни хора.
Мислиш ли, че наистина ще се справя, Мики?
Имам предвид, наистина?
Трябват ти две неща.
Първото вече го знаеш. Измамниците не знаят кога наистина са победени.
Но има и още нещо.
Какво е то? - Неотказваемост.
Неотказваемост? - Не го слушай, мисли, че е забавен.
Не е дума. Не е дума!
Проверих...